Tidigare:
- Dr Pineda. - Gordon.
- Minns du mig? - Du var ju här I går.
- Vad pågår här? - Det här är Gordon, en patient.
- Du får inte vara här inne. - Så otrevligt.
Du är otrevlig.
Jag orkar inte prata mer. Jag har redan pratat med polisen.
Det gick fort, vi gjorde allt vi kunde. Den som påstår nåt annat har fel.
Jag var upprörd. Det var vi alla.
När nån är mer än en patient...
Jag vet att det är svårt.
Förlåt, jag vet inte varför vi gör det här.
Efter en sån tragedi måste sjukhuset granska.
Vi har lärt oss mycket. Här är övervakningsbilder.
Samma dag var han utanför fikarummet.
Han iakttog dr Perello och dr Pineda.
Några dagar tidigare, bakom dr Pineda.
Och en gång till, för fem veckor sen.
Fyra dagar tidigare, återigen förföljde han henne.
Gordon har varit här sjutton gånger de senaste två månaderna.
Tolvtimmarsdag. Tillbaka om sex.
- Vart ska du? - Samma.
- Hej. - Gordon?
Dr Pineda.
- Vilken våning? - B4. Vilken fest.
Jag mår bättre tack vare dig.
Jag glömde nästan, jag parkerade på en annan våning I dag.
Okej, hej då. Kul att höra att du mår bättre.
- Du! - Vad är det?
Jag vet att det är lite plötsligt, men vill du ta ett glas eller nåt?
Tyvärr, Gordon, men vi får inte.
- Du vet, läkare och patienter... - Fascister!
Det finns ett bra ställe I Koreatown...
- Gordon, jag kan inte. Tyvärr. - Om du inte gillar koreansk mat...
Och jag gillar inte killar. Jag är lesbisk.
- Okej. Du behöver inte göra så. - Göra vadå?
Ljuga! Säg bara om du inte vill träffa mig.
- Jag ljuger inte. - Visst! Förlåt att jag störde.
Det gjorde du inte, Gordon...
- Vänta lite. Behöver jag advokat? - Vi försöker bara förstå.
Det låter som en anklagelse.
Ingen anklagar dig, men du får en advokat om du vill.
Jag kände inte till det om Malaya då. Jag hade fullt upp med Gina.
Christa hittade henne.
Hon hade blivit knivstucken åtta gånger I magen.
Ingen puls. Vi tog in henne.
Kateter, syrgas, sex påsar blod, röntgen!
Dr Lorenson, ultraljud.
Vad hände? Vem gjorde det här?
Dr Savetti, lägg tryck på såren. - Vi måste operera!
- Vem gjorde det här? - Savetti!
- Vi måste skynda oss! - Det är dr Perello.
Vi måste stoppa blödningen. Hjälp dr Lorenson.
Klämma! Kalla på Hudson. Är dr Rorish kvar?
- Är Rorish kvar? - Rorish har gått.
Mario, ändrade planer. Drän på höger sida av bröstet.
Nej, avdelningschefen ligger på bordet. Gina Perello är offret!
- Hur mycket kommer ut på den sidan? - 75 cl, minst.
Fasiken, blod! Christa, ultraljud på bröstet. - Var är kirurgen?
- Han är klar om en kvart. - Jag har inte en kvart!
- Mario, sitter slangen I ordentligt? - Ja, jag kollade med fingret.
- Det blöder fortfarande. - Vätska på bägge sidor.
Tusan! Har nån av er utfört en transversell sternotomi?
Okej. På med kläderna.
- Ska du göra en sternotomi här? - Vi gör det här.
Det var då vi hörde skriken.
Kalla på vakterna! Kalla på vakterna, sa jag!
- Vad händer där ute? - Ur vägen!
- Malaya! - Vad hände?
Det är okej, Malaya. - Dropp! Hämta värmefilt!
- Är det Gina? - Malaya!
Dr Lorenson! Dr Lorenson, stanna hos mig!
Har nån ringt polisen? Den skyldige kan vara kvar!
Mer gasbinda, vi måste stoppa blödningen. Mer sug.
Jag behöver skalpell och revbensspridare.
- Har du kallat på traumateamet? - Det är Gina.
- Hugg I bröst och mage. - Vi hinner inte vänta på kirurgen.
Han kommer inte. Jag måste köra upp henne.
Det går inte, vi måste operera här.
- Campbell gör det om sju minuter. - Den har jag hört förr.
Savetti, tyst. - Har du gjort en sternotomi förr?
Hon har puls. Campbell sa...
Campbell är inte här! Hon får snart hjärtstopp.
- Jag ringer honom. - Bra. Säg till att jag börjar nu.
- Hämta Campbell nu! - Är du redo?
Vad sa du?
- Och då struntade du I riktlinjerna? - Va? Struntade I riktlinjerna?
Känner du ens till riktlinjerna? Han gjorde helt rätt.
Du utförde en torakotomi utan tekniska indikationer.
Om patienten inte har hjärtstopp så ska man till operationssal.
- Det höll på att hända. - På akuten så dör reglerna.
Hon hade blött mer än två liter. Hon kunde inte vänta.
Vi vill bara förstå hur du tänkte.
- Då måste man vara läkare. - Leanne...
- Nej, det här är inte okej. - Följ med ut.
- Du står på fel sida. - Nej. Vad är det här?
- En intervju. - Ett förhör. Jag ska säga dig nåt.
- Att han är vårdslös. - Jag skulle ha gjort precis likadant.
- För en vecka sen stöttade du honom. - Sen blev han inblandad I Ginas död.
Han försökte rädda henne, och du behandlar honom som en brottsling.
För att de kommer att behandla honom så.
- Tror du att det går till rättegång? - Allt går till rättegång.
- Mitt jobb är att skydda sjukhuset. - Hur orkar du?
På samma vis som du kommer att göra.
Va?
Du får ta över avdelningen, Ginas jobb.
- Nej! Absolut inte! - Det är tyvärr ingen förfrågan.
Du har kontrakt, och jag kan inte låta dig sluta.
- Jag är läkare, inte administratör. - Som Mark Taylor. Och Gina.
Ingen kan akutavdelningen lika bra som du. Det är inte permanent.
Så sa man om Afghanistan också.
Vi höll på att byta skift.
Vi saknade vissa resurser.
Och då kallade ni på dr Pineda?
- Vad var frågan? - Var var du när dr Pineda togs in?
Ingen tog in henne. Hon klarade det på egen hand.
- Du åt för fort... - Hjälp! Hjälp mig!
- Malaya! - Amy, hämta en bår! Nu!
- Vem har gjort det här? - En patient. Gordon Heshman.
- Kalla på vakterna! - Jag har larmat.
Kör henne till akuten. - Kalla på vakterna, sa jag!
- Vi tar hand om dig. - Han kan ha träffat bindvävshinnan.
Jag hade en röst I huvudet som sa "spring", så jag bara sprang.
- Den ser oskadd ut. - Han är kvar där nere!
Bort! Ur vägen!
Malaya? - Är hon okej?
Det är han! Herregud! Ta bort honom! Släpp mig!
- Släpp mig! - Han anföll henne!
Neal, jag kan inte ligga jämte honom!
- Malaya, du kan inte resa dig nu. - Släpp mig!
- Ta bort honom! - Ligg stilla.
Dr Leighton! - Lorenson, hjälp till. - Behandla honom, Angus.
Man, ingen puls. Knivhugg I halsen. Möjligen hjärtstopp.
Jag gör ultraljud. Tar du halsen?
Jag behöver 0-.
- Ligg still, Malaya! - Jesse, håll fast henne.
Jag tar ut henne.
Okej, allihop, kom igen.
Hämta en operationsrock till mig. Nu, tack!
- Och då gick du till Gina Perello? - Dr Leighton behövde hjälp.
- Kirurgen hann inte. - Det nekar Campbell till.
- Kan du låta honom svara? - Fortsätt.
Vi stod upp till armbågarna I blod.
Dr Pinkney, gör ett snitt på vänster sida.
- Neal, hjälper du mig här? - Jag är här.
- Allvarlig blödning här. - Sugkatetern blir full.
Högra diafragman är sprucken. Hon blöder I magen, vi måste öppna.
Neal, går det? Hon har ett skärsår I en lungven.
Det är nog levern. Lägg ner en gasbinda, så jag lägger på den här.
Nya instrument. Artärklämma, tack. - Fasen!
Kirurgen är här. -Dr Campbell.
- Vad gör ni? - Handskar.
Skador I vänster bröst och höger diafragma.
- Hjärtat håller på att stanna. - Torakotomi.
Det här är galet. Dr Leighton, ur vägen.
Pinkney, sug. - Bort!
- Sluta! Du har inte befogenhet... - Jo!
- Nu räcker det! Lite artighet, tack. - Artighet?
- Ni opererar utan en kirurg. - Jag var ST-läkare på kirurgen.
Jaså? Vilken lättnad. - Jag behöver klämmor.
Mer, mer, mer!
Ingen puls!
- Vi fattade rätt beslut. - Jag håller med.
- Borde ni inte ha väntat på kirurgen? - Det gick inte.
- Vilken röra! - Hon behöver mer epinefrin.
- Du borde veta bättre. - Det var mitt beslut.
Jag vet. Annars hade hon förlorat jobbet. Det kanske hon gör ändå.
Christa, kolla pulsen.
- Hur länge utan hjärtslag? - 21 minuter.
Hon är borta. Dödförklara henne.
Några andra förslag?
Dödförklara henne.
Döden inträffade kl. 05.43.
- Jag har sytt fem gånger. - Ta klämmor. - Mer epinefrin!
Hon blöder fortfarande.
Ska vi lämna kvar katetern I bröstet?
Lämna allt åt rättsläkaren, som med alla andra patienter.
- Det känns inte rätt. - Jag vet. Men det borde det.
Vi tar hand om dem I döden som I livet.
Vi tar alltid hand om våra egna.
Vi gjorde allt vi kunde, eller hur? Det förtjänade hon.
Hon blev attackerad två gånger. Först av galningen, sen av våra läkare.
- Du överdramatiserar. - Nej.
- Var Leighton och Hudson oaktsamma? - De ser akuten som en operationssal.
- Jaså? - Det har ni alltid gjort.
Alla läkare är faktiskt inte kirurger.
Men kirurger gör inte sånt vi gör: blinda operationer bakbundna.
- Hade de inte... - Kunde hon ha levt nu.
- Vi måste vara försiktiga. - Jag håller med.
Allt jag vet är att jag fick ta över Titanic.
Dr Campbell, spekulerar du nu?
De var inte isberget. Det var den galna knivmannen.
Men de var inte hennes räddning.
- Dr Campbell? - Mike, Mike!
Varför skyller du på oss? Vi försökte rädda henne.
Ingen tvivlar på det. Men hon behövde en operationssal.
Hon behövde rätt team, och vi har bättre utrustning.
- Hon skulle ha körts upp. - Då hade hon dött.
I stället dödade ni henne.
- Vi gjorde vårt bästa för Gina. - Och nu är hon död.
Jag har varit kirurg på Angels I tolv år.
Opererat filmstjärnor, miljardärer, USA: s vicepresident.
Och du har bara varit ST-läkare på akuten.
Det var länge sen. Jag är läkare, precis som du.
Nej. Dina patienter kommer till dig för att de måste.
Mina patienter väljer mig.
- Den snubben är ett skämt, Heather. - Nej, han är en otrolig kirurg.
Han blev tilldelad JAMA-priset, han undervisar på John Hopkins.
Han hjälper barn I Afrika.
- Måste du säga det när ni har sex? - Du är svartsjuk.
Det var du som ville sluta ses.
- Varför är du sur? - Det är jag inte.
Leighton och Hudson gjorde allt för att rädda Gina.
Tack, dr Savetti.
Campbell vill bara hålla ryggen fri.
Dr Savetti, vi ville fråga dig om Gordon Heshman.
Jag vill veta hur han kunde komma in sjutton gånger innan nån reagerade.
- Sjutton gånger? Som patient? - Ibland vandrade han bara runt.
Han använde olika namn. Alltid samma födelsedatum.
För två månader sen behandlade du och Lorenson honom. Minns du honom?
För två månader sen? Jag har hundra patienter om dagen. Nej.
Såg du mr Heshman när dr Pineda behandlade honom?
- Nej. - Ja, men jag kände inte igen honom.
- Du behandlade patienten bredvid. - Borde jag ha känt igen honom?
- Herregud! - Vad är det, Christa?
Jag hörde nån I omklädningsrummet.
Varför har du operationskläder på dig?
- Var det därför du gick in? - Nej. Jag gick in senare.
Det var en timme efter att jag hade hört Gina skrika på nån.
Du kan ha hört anfallet.
- Varför gick du inte in? - Om jag hade vetat...
Ingen antyder att du kunde ha gjort nåt.
Hon var på dåligt humör den dagen.
Gina, hon blev arg på mig, och på Malaya I fikarummet.
Hon var inte elak, men hon kunde... Hon var frustrerad den dagen.
Han gillar dig.
Det kanske är oskyldigt, men ge honom inte fel intryck.
Lita på mig, som kvinna måste du förstå-
-att skenet är minst lika viktigt.
Hon var tuff. Jag gillade henne. Varför skällde hon på dig?
Hon skällde inte, det var bara en hätsk diskussion.
Det mellan dig och dr Hudson...
Hon tyckte att jag lät en patient ligga för länge.
- Va? - Gör det inte värre.
Jag har sett er ihop. Jag är inte blind.
Det bara hände.
- Vet du att sånt är förbjudet här? - Ja.
- Ändå sitter vi här. - Det bara hände.
Tänker ni fortsätta får ni fylla I papperen.
- Va? Skämtar du? - Nej, det här är inte roligt.
Sjukhuset tar allvarligt på sånt här, dr Lorenson.
- Jag måste prata med Neal. Dr Hudson. - Okej, gör det.
Fyll I de officiella papperen, annars får ni bli ett avskräckande exempel.
Eller så kan ni göra slut. Ni får välja.
Hon har redan pratat med polisen.
- Måste vi verkligen...? - Ja, det måste vi.
Dr Pineda, vi försöker ta reda på vad som hände med mr Heshman.
Vi vet att det är svårt.
- Du behöver inte säga nåt. - Det är okej. Jag klarar det.
Jag var så rädd. Jag ville skrika, men jag kunde inte.
Han låg över mig.
Jag hörde hur mina byxor revs sönder.
Malaya! Spring! Spring!
Jag hittade hennes mobil I fikarummet. Hon glömmer den jämt.
Så jag sprang ner för att försöka hinna I kapp henne innan hon stack.
Du där!
Spring, Malaya! Spring!
Herregud!
Kniven I hans hals.
Herregud!
- Det var en olycka! Vi slogs... - Självklart var det en olycka.
Ingen anklagar dig för nåt. - Eller hur?
- Berätta bara vad som hände. - Jag försökte stoppa honom.
Men...
...han drog bara ut den.
Nej! Dra inte ut kniven! Herregud... Herregud...
Jag behöver en bår! Hjälp!
Pulsen slutade slå. Jag kunde inte återuppliva honom.
Men jag försökte.
Jag påbörjade hjärt-lungräddning, och sen tog vi honom till akuten.
Jag kunde kanske ha gjort mer, men jag var helt vansinnig.
Det hade vi alla varit, Angus.
Du räddade Malayas liv.
Två månader är lång tid här.
Journalen kan friska upp minnet.
Han använde namnet Ian McGreedy.
Minns du honom?
Ja, jag tror det.
- Bedövning, suxameton... Mr... - McGreedy.
Mr McGreedy, håll er vaken! - Slang, tack.
- Vad har han tagit? - Ett slags karbamat.
- Råttgift, kanske. - Råttgift?
- "Tres Pasitos." - Tre små steg.
Ett mexikanskt råttgift.
En mus hinner bara ta tre steg innan den dör.
- Man får inte tag på det I USA. - Gordon gjorde det.
Svagheten I musklerna går över.
Labbet kan inte bekräfta nåt än eftersom de inte har prov på giftet.
Jag köpte tacos på gatan. Sånt händer säkert hela tiden.
- Nej, jag kontaktar sheriffen. - Det var nog en olycka.
Jag vill inte tjalla på nån.
- Jag vill ha dr Pineda. - Ursäkta?
Jag är mer bekväm med henne.
Jag är mer bekväm med en kall öl på stranden, men det funkar inte så.
Du får inte välja läkare.
Han frågade efter Malaya.
- Hur mår du? - Bra.
- Hur är det med Angus? - Han mår bra.
Han gillar inte att bli kallad för hjälte. Det får han vänja sig vid.
- Det är mitt fel. - Hur kan det vara ditt fel?
Han frågade efter dig. Jag borde ha fattat...
Jesse, sluta! Det är bara jag som bär skulden.
Det är mitt fel att det här hände mig och Gina.
Första gången jag behandlade honom så flörtade han. Han kramade mig.
Jag anade att nåt var fel men struntade I det.
Jag tyckte synd om honom, jag uppmuntrade honom.
Och I parkeringshuset visste jag att nåt var fel.
Jag fick gåshud, men jag ville vara artig.
Du var bara en god medmänniska.
Han utnyttjade det och gjorde det till nåt fult. Han gjorde det.
Att älta det om och om igen är inte till hjälp för nån.
Låt inte det här förändra dig. Låt inte det förstöra godheten I dig.
Det vore en sann tragedi.
Du vet väl att jag älskar dig? Det vet du väl?
- Kan vi prata? - Nej.
- Är du okej? - Nej, hon har dött...
...så jag vill inte prata om oss.
- Jag frågade om dig. - Jag behöver inte ditt medlidande.
- Jag vill vara ensam. - Så att du kan ta på dig skulden?
Du var arg på Gina, men det är inte ditt fel.
Jag var inte arg på Gina.
Jag var arg för det som hände med oss. Jag var arg på dig.
Gina vet. Hon är en sån glädjedödare.
Gud, jag kan föreställa mig vad Rorish kommer att tycka.
Vi måste fylla I förhållandeformulär. Romantiskt, va?
Vi måste skriva på innan vi slutar för dagen.
- Skrev du på? - Självklart.
Om du skriver på kan vi berätta för alla andra när det passar oss.
- Om du inte vill... - Nej, jag förstår.
- Vi borde nog prata om det. - Det är inget vigselintyg.
Ta god tid på dig. Jag vill inte tvinga dig om du inte är redo.
Det värsta är att medan Gina är död och Malaya ligger misshandlad-
-så tänker jag på oss.
- Dr Lorenson, tack för att du kom. - Vi vill fråga om Gordon Heshman.
Du och dr Leighton behandlade honom, eller hur?
- Ja. - Fanns det nån överordnad där?
Mike Leighton och Neal Hudson.
Men de hade andra patienter. Jobbade du och Angus själva?
Det är normalt förfarande. De är läkare.
Jag vill bara se om Heshmans läkare var kompetenta.
De är mer än kompetenta.
- Är du vän med dr Pineda? - Ja.
Dr Leighton såg mr Heshman anfalla henne.
Du hittade dr Perello knivhuggen av dr Heshman.
Och så skulle ni rädda hans liv.
- Svårt. - Vi gjorde vårt bästa.
En I personalen hörde nåt som bestrider det.
Snälla! De här frågorna är befängda.
- Fasen, jag klarar inte det här! - Angus, lugna dig.
Jag kan inte sy när jag känner så här.
Angus, han är en patient. Kom ihåg vad mamma brukar säga.
Kolla din egen puls först. Gör mig en tjänst.
Kolla pulsen I 30 sekunder. Mer epinefrin.
Ta nålen. Tänk på alla gånger du har knutit skorna.
Du tänker inte på det.
Gör det bara. Muskelminne. Kroppen före hjärnan.
Okej. Klipp här, tack.
Kolla pulsen. Jag har puls.
- Går det bra? - Tänk att vi måste rädda killen.
"Tänk att vi måste rädda killen." Hörde du dr Lorensons kommentar?
Jag upprepar: det här är skitsnack.
- Folk säger så mycket i... - Ja, du har klargjort ditt missnöje.
Jag hörde inte det, men jag såg henne och Angus, dr Leighton-
- göra sitt yttersta för att rädda honom ändå.
Det kvittar vad hon sa. Jag såg vad hon gjorde.
- Leighton? - Han är inte kirurg.
Vilket gör det än mer imponerande. Han räddade Gina från en säker död.
Han höll henne vid liv tills dr Campbell, med sin expertis-
-kanske skulle kunna hjälpa henne.
- Hennes död var ingens fel. - Säg det till Campbell.
Det har jag. Han är extremt egocentrisk.
Det här handlar inte om Gina, det handlar om...
Vad spelar det för roll nu? Är vi färdiga här?
Jag uppskattar det du gjorde för Gina. Men du är inte kirurg här.
Du får inte operera mer utan att det godkänns först.
- Uppfattat. - Tack, dr Hudson.
Det var en sak till.
Dr Christa Lorenson och jag är ihop.
Vi har båda skrivit på formuläret.
Tack, dr Hudson.
Vad fin du är I dag.
Du är snygg I sjukhuskläder, men du passar I det här med.
- Tack, Mike. Fjäskar du för mig? - Nej.
Jo. Jo, det gör jag.
Jesse sa att Harbert tvingar dig att bli chef. Sätt dig inte emot det.
Sjukhuset är för viktigt för att jag ska kunna lämna det nu. Jag stannar.
Bra. För jag behöver dig här.
De sista dagarna har visat att jag gav rätt person ansvaret.
Men vissa vill inte ha mig här.
- Jag nämner inga namn. Harbert. - Jag kan hantera Harbert.
Tack, pappa!
Har du tid ett ögonblick? Jag kom precis från intensiven.
Gordon Heshman mår inte bra. Vi kämpar mot döden varje dag.
Men jag hoppas ändå han dör. Det blir bättre för Malaya och för dig.
- Du har gått igenom mycket, Angus. - Jag är okej.
Ljug inte för mamma.
- Mario. På väg ut? - Ja.
- Jag har inga planer I kväll... - Dumpade Campbell dig?
- Mario, sluta. - Vadå? Jag måste sticka.
Hej. Jag måste operera bort en blindtarm.
- Vill du hjälpa till? - Nej, jag måste gå ronden.
Mitt rekord är 45 minuter. Jag kan nog slå det.
Beställer du så kommer jag snart.
Jag kan inte I kväll. Jag måste hem, jag är jättetrött.
Du är för ung för att vara trött.
Dr Pinkney, tack för informationen.
Men nu har jag ett rekord att slå.
Gina älskade prästkragar. Hon sa att de var okomplicerade men vilda.
Jag visste inte att ni var ihop.
Jag beklagar.
Vad gör du här?
Jag fick aldrig ta farväl.
Inte jag heller.
Hawaiiburgare?
Du råkade inte köpa milkshake?
- Vilken sorts vän tror du att jag är? - Den bästa sorten.
- Nej, du är den bästa sorten. - Nej, det är jag inte.
- Han kunde ha dödat dig, Angus. - Det gjorde han inte.
- Han kunde ha dödat oss. - Det gjorde han inte.
- Jag lämnade dig ensam med honom. - Det är okej.
Jag skrek ju att du skulle fly.
Han är död, Malaya.
Intensiven ringde precis. Det är slut nu.
- Om inte du äter gör jag det. - Du skulle bara våga!
Här ska du få lite mat.
Jag fick just veta. Hur är det?
Du förstår väl att han fick vad han förtjänade?
Du räddade henne, Angus, men inte bara henne.
Han hade gjort det om och om igen. Du har räddat dem alla.
Glöm inte det.
- Du sa väl inget till henne? - Självklart inte.
Säg det inte till nån. Inte till din bästa vän, inte till din psykolog.
Du och jag tar med oss det här I graven. Okej?
Herregud! Nej, nej, nej! Dra inte ut kniven! Herregud...
- Kom igen! - Vilken subba! Vilken subba!
- Va? - Jag hade dödat den subban!
Hjälp mig... Hjälp! Hjälp mig.
Hjälp mig!
Hjälp! Jag behöver en bår!
Du... Du...
Översättning: Marie Karlsson www.btistudios.com